Annie-t Owen ölte meg.
Becsaptuk magunkat, hogy azt képzeltük, bármikor is elfogadnak itt.
Mint rendes emberi lények. Szörnyek vagyunk.
Minden, ami Owen-nek és nekem volt, hamuvá éghet!
Emberek? Akkor a mi hibánk, hogy olyanok akarunk lenni, mint ők!
Benn vagyok!
Mind megismerkedünk emberekkel, és szerelembe esünk.
És mikor elválunk, ott hagyják a kézjegyük, hogy emlékezzünk rájuk.
A szeretőink formálnak minket.
Beskatulyáznak minket jó vagy rossz értelemben.
Mint a flipper.. Beléjük csapódunk, majd kivágódunk egy másik irányba...
... a kapcsolat által hajtva.
És az elválás után sebzettek maradhatunk.
De egyben erősebbek.
Vagy még törékenyebbek.
Rászorulók, mérgesek...
vagy bűnösök...
Semmi sem marad változatlan.
A szeretőink bennünk lakoznak, mint a szellemek.
Kísértve a folyosókat és elhagyott szobákat.
Néha suttognak.
Néha sikítanak.
Láthatatlanul, de...
... mindig ott vannak.
Várnak...
Még több lekvár...
Mennyi is van már?
Ez... Tizenegy üveg.
Azon tűnődöm, mi az a belső hang bennünk, ami azt mondja "lekvár kell"?!
Ez egy gesztus. Rosszul érzik magukat.
Aha, mint amikor ráírták a bejárati ajtóra, hogy pedo!
- Kísérteni fogom Owen-t! - Oké...
Szerintem ezért vagyok még itt.
Ami azt illeti, biztos vagyok benne, mert...
Lehetett volna az is, hogy kiderítsem mi történt, de nyílvánvalóan többről van szó, mert...
... nézd, nem mentem el!
- Beszéltél erről Mitchell-el? - Jó lenne, de alig láttam mostanában. Te?
Nem láttam a múlt este óta, amikor...
Hát, a baleset óta... Segítsek valamiben?
Igen!
Köszi, de igazából nem tudom még, hogy mit csinálok...
Igen, nos, megjegyezném, csak hogy tudd, megértem,
hogy miért csinálod ezt, de nem akarom, hogy elmenj!
Megjegyeztem...
Az ajtó kinyílik, és ott áll a hotel igazgató.
És megáll...
Épp cigizek, Mitchell arca meg
csupa vér, és ott fekszik a halott lány az ágyon.
Jut eszembe, később beugrik!
Tehát az igazgató csak áll, nézi a szitut
és volt ez a különös csend...
Aztán Mitchell megszólal:
Temetkezési vállalat!
Nem tudom elmondani milyen boldog vagyok, hogy újra itt üdvözölhetem Mitchellt!
Izgalmas időket élünk, barátaim.
Tudom, hogy már mondtam korábban... Nézd, hogy forgatják a szemük!
Tudják mit fogok mondani. De ez igaz!
Gyerünk, mondjátok velem!
Senkit nem hagyunk hátra!
Gyere ide!
Meg szeretném köszönni, hogy visszavettetek.
Láttam, hogy igazából milyen is az emberiség, és... Ide tartozom!
Végre itthon vagyok!
Valamit elmagyarázhatnál...
Egy ravatalozó? Ez picit zavar...
Nem közhelyes ez egy picit?
Hát, van egy jó oka...
Miután meghalnak, az újoncok itt térnek magukhoz.
De nem csak erről van szó...
A létezésünk az élet és a halál egyesülése.
Temetők, kórházak, ravatalozók
Ezeken a helyeken a két világ találkozik és egybevág.
Itt otthon érezzük magunk.
Ezek a templomaink.
Plusz van egy csomó szoba tárolásra...
Nagyszerű, hogy visszatértél.
Owen.
Owen!
Ó, ez az volt?
Szar, mi?
- Mit tenne Patrick Swayze? - Hogy érted?
Milyen hatást akarsz elérni?
Talán segítene, ha tudnánk milyen hatást akarsz elérni?!
- Azt hiszem azt, hogy gyónjon meg! - Akkor mondd meg neki!
Gyónj meg!
Nyomd meg picit a végét!
Gyónj meeg!
Na, ez király volt. Dobj be valami kísérteties cuccot is!
Valami ilyesmit:
Én vagyok a sötétség! Én vagyok a halál!
Én vagyok a sötétség!
Én vagyok a halál!
Nem olyan, mint a filmekben, mi?
Azt se tudjuk, hogy látni fog-e téged?
Ó, látni fog!
Már minden más!
Tudom mit kell tennem!
Talán alábecsüljük, hogy mit fog ez vele tenni?
Tudod, amit mondtam a gyónásról...
Nem csak erről van szó.
Meg akarom ijeszteni.
Hogy...
... sírjon, könyörögjön, sikítson.
Nem csak az igazságról van szó...
Ez sokkal bonyolultabb...
Ez rossz?
Ez emberi...
Nem minden emberi dolog jó...
Tudod, hogy működik.
Gyere be.
Kész vagy egy kis mókára?
Duncan Johnson. 41 éves.
AIDS-szel összekapcsolt CMV. Legfeljebb öt hete van hátra.
Mit dolgozik?
Mérnök.
Tudod én mi akartam lenni?
Építész...
Mikor kissrác voltam, volt egy kis könyvem.
Tornyokról, kastélyokról és katedrálisokról.
Ez volt az álmom, tudod.
Voltak saját épületeim is, olyanok voltak, mint a...
színes tömbök,
szétsóródva a hegyoldalon.
Még mindig arról a képeskönyvről álmodok.
És most itt van ez.
Engem...választott.
Herrick. Ne rémítsd meg!
Még nem békélt meg a vele történtekkel.
Dühös, fél, és...
Nem akar meghalni.
Ki akar?
Mr Johnson?
Kérem ne ijedjen meg.
Elnézést, ha nélkülözöm a részvétet.
Maga tudja a legjobban, hogy milyen fontos az időzítés.
Na most, az én nevem William Herrick.
És van egy ajánlatom önnek.
Aha, megint nem működik. Aha.
Ja, most fordítom.
Nem, semmit...
Tényleg? Az nagyszerű volna.
Hat... Hét?
Ha nem lennék itthon, engedd csak be magad. Remek.
Oké, majd találkozunk.
Kész.
Owen jön.
Kávé feketén.
Semmi cukor, csak egy kis hideg víz a csapból.
Helló, Josie.
Istenkém, tényleg te vagy?
Semmit sem változtál.
Ahogy te sem.
Hazudós.
Mit csinálsz itt?
Itt élek, itt dolgozom. És te?
Ó, akkor költöztünk ide, mikor a férjem visszavonult.
Házas vagy?!
Már meghalt. Öt évvel ezelőtt.
Sajnálom.
- Na és te? - Én nem.
Csak én vagyok. Ahogy mindig.
- Teljesen egyedül? - Nem, egy házban lakom pár baráttal.
Ők is... ?
Nem vámpírok, de ők is mások.
Emlékszel, amikor idejöttünk Bristolba egy hétre?
- A Clifton Hotel. - Mr. és Mrs. McCartney.
A 60-as években volt. Beatles-őrület. Ez volt az első, ami eszembe jutott.
- Elloptam anyám gyűrűjét. - Annyi időre hagytuk csak el a hotelt, hogy cigit meg csokit vegyünk.
- Bocsi, beszélnünk kell. - Rendben, George.
Ő Josie. George az egyik srác, akiről beszéltem.
Ó, értem, üdv!
- Üdv. - Josie és én randiztunk egy ideig.
A 60-as években.
Rendben van, tud rólunk, minden oké.
Értem...
Miről szeretnél beszélni?
Majd később megbeszéljük.
Ez aljas volt.
- Mi? Miért? - Mitchell, kiütötted.
Szóval miért vagy itt? Beteg vagy?
Tüdőrák.
- Meg tudják... ? - Nem...
Nézd meg magad.
Mozdulatlan vagy... mint egy fotó...
George!
Miért, miért zaklatsz?
Helló!
- Remélem nem fizetteted ki velük! - Annie..
Többé nem.
Én vagyok a sötétség.
Én vagyok a halál...
a bosszú és düh.
Tűz és vér.
Gyémánt és csont,
Zafír és...
... vas.
Gyónj meg, Owen!
Gyónj meeg!
Textbook.
Hé, Annie!
Ennyit tudsz mutatni?
Tudtam, kurvára tudtam!
Amik a házamban történtek...
Azt hittem csak...
a bűntudat.
Látod, tudnom kellett volna, hogy...
... még a halál sem kelhet versenyre a duzzogásoddal.
Mármint, erről van szó nem?
Újra csak a Wight-szigete. Egy durcizás?
Megöltél!
Akkor mi vagy most, szellem?
Hogy működik?
Na? Gyerünk, nyögd ki!
Hallgat, mint a sír...
Hát...
Szerintem végeztünk, nem?
Három embertől kellett volna lakbért kérnem...
Szia!
Mit csinálnak a többiek?
Hát, Sorenson épp most fingott, szóval
mindenki pacsizik egymással.
Olyan, mint egy vacsora a Kennedy-kkel.
- Mindenki téged keres? - Nem akarnak békén hagyni.
Még hugyozni se tudok anélkül, hogy valaki azt mondaná: Hé, nem bánnád, ha beszállnék?
És fogadok, hogy ez Seth volt...
Mit mondhatnék? Nagyon örülök, hogy visszatértél.
- Van valami? - Nem, eltarthat egy ideig.
Aha...
Tarts egy kis szünetet. Menj fel a srácokhoz az emeletre.
Nem, valakinek itt kell lennie, amikor felébred.
Amiket közben láthat...
Azon gondolkoztam. Ha embereket toborzol, ajánlatokat teszel nekik...
beszélhetek egy ismerősömmel?
- Persze. Ki az? - Á, csak egy régi barát.
- A kórházban van, beteg. - Mivel foglalkozik?
Nem vagyok biztos benne, tánctanár volt, mikor megismertem.
Nem igazán kulcsfontosságú...
De miért is ne?!
Jön a forradalom...
- Tudnunk kell majd táncolni. - Remek.
Köszönöm.
Nem kéne ezt tenned.
Átváltoztatni valakit, akivel törődsz.
Miért is?
Kegyetlen lehet.
Ez az élet megváltoztat.
Engem nem változtatott meg.
De igen.
Csak tovább tart.
Mi folyik itt, Lauren?
Azt hittem boldog vagy.
Hogyne lennék az? Kiszolgálják minden igényem.
Minden oké, minden rendben van.
- Emberek. Emberek voltak ott. - Tudom, már biztonságban van, már otthon van.
Nem ijedt meg.. egyáltalán?
Ha belegondolsz van értelme...
Azt hittük úgy reagál, mint egy normális ember, még ha tudtuk, hogy megölte a menyasszonyát,
- Eltitkolja, aztán a tetthelyet kiadja. - Mit csináljunk most?
Látnom kell Janey-t, azt hiszem.
Átugrom, amíg Owen dolgozik.
- Owen barátnőjét? - Lehet, hogy ő lesz a következő, nem?
Helló, idegen!
Szia, későre jár.
Aha. Volt egy kis...
dolgom a... Őrült nap volt.
Ezek közül kávé valamelyik?
Ő... Az, azt hiszem az kávé.
Szóval... Eldöntöttem, hogy kísérteni fogom Owent.
Király.
Aha, először veled akartam megbeszélni...
Mindegy. Ma látott, és nem úgy reagált, ahogy képzeltem.
Szóval szerintem meglátogatom Janey-t.
- Úgy hangzik, mint egy terv. - Hol voltál?
- Már mondtam, dolgoztam. - Nem egész nap.
- Elfoglalt voltam. - Visszatértél közéjük, ugye?
Ez más.
- Ó, Mitchell. - Megint gyilkoltál?
Ez önkéntes. Nem erőltetünk senkire semmit.
Reményt adunk az embereknek.
Jó, hallottam mindent.
De mindig azt mondtad, hogy ez a ház az emberi lét része...
hogy itt elbújhatsz az elől, ami vagy.
Emberiség? Az emberiség nagy része még mindig a repülőkre mutogat!
Ahogy ti ketten beszéltek róluk.
Milyen bájosak, milyen jóindulatúak.
Like they're Howard from the fucking Halifax.
Hülyék, szemetek és kegyetlenek.
És mi sose leszünk olyanok, hála Istennek!
Ők a szörnyek!
Nem hiszem el, hogy ilyen sokáig tartott rájönnöm.
Ez sok egyszerre, tudom. Arról van szó, hogy van másik lehetőség.
Ha belemegyek...
Mi történhet?
- Jobban leszek? - Azonnal. És nem csak te, hanem mindenki!
Az ilyen helyek múzeumok volnának.
Nem lesz több éhezés, háború.
Kérlek, kérlek hagyd a dumát.
Nem tudom ki vagy, amikor így beszélsz.
De én nem...
Ilyen lennék.
- Nem lennék fiatal. - Nem, de...
Mozdulatlan, mint egy fotó?
Veled?
Örökké...
Sajnálom.
Semmi baj, semmi baj, én is így voltam az elején.
Nem, az más volt.
Embernek lenni azt jelenti halandónak lenni.
Halált jelent.
Nem rabolhatod ezt el az emberektől.
Senkitől nem lopunk. Nem látod? Ez egy lehetőség!
Ez csak egy trükk. Jézusom, Mitchell. Attól, hogy dobálóztok az önkéntességgel...
Ez egy csalás.
Olyasmit ajánlasz, amihez nincs jogod.
Természetesen az emberek szeretnének örökké élni.
Az emberek halálbüntetést akarnak, de az még nem lesz helyes. - Ez az evolúció!
Nincs születés, nincs halál?
Ez nem evolúció, ez totális leállás.
Az, hogy beszervezzenek tényleg a te ötleted volt?
Az a Mitchell, akit ismerek sosem...
Meg akartalak menteni.
Nem hiszem, hogy erről van szó.
Azok az emberek, akikkel élsz, a barátaid...
Tudnak erről?
Szerintem ezért kérted meg, hogy beszélhess velem.
Mert tudtad, hogy ezt fogom mondani.
Janey, én vagyok.
Ne, ne, ne, ne...
Remek, te kiakadtál...
Szió!
Janey, ne! Janey!
Janey, nem foglak bántani.
Elvetted a cipőm.
Istenem, miért vetted le a cipőm?
- Elájultál. Ezt csinálják az emberek, ha valaki elájul. - Azért tetted, hogy itt tarts!
Hogy ne menekülhessek el.
Ha itt akartalak volna tartani, levágtam volna a lábad.
Jaj, ne!
Figyelj, nem fogom levágni a lábad!
De te halott vagy!
Meghaltál.
Leestél a lépcsőn és széttört a fejed.
Nem ez történt.
- Owen azt mondta. - Owen...
... gyilkolt meg.
Ez nem igaz.
Ezért vagyok még itt.
Nem tudok elmenni.
Figyelmeztetnem kellett téged, mert...
... talán te leszel a következő.
Hazudsz. Szeret engem.
Ha azt mondod, hogy soha nem nyúlt hozzád egy újjal sem
Soha, soha nem féltél egy percre sem...
... akkor elmegyek most azonnal.
Néha...
Mi?
- Semmi! - Ki kell mondanod.
Nem!
Kezdek begolyózni, ennyi az egész.
Ez történt Linda nagynénémmel is.
Folyton a Bronte Sisters-t nézte a lakosztályában.
Owen!
Owen! Owen!
- Mi a baj? - Kezdek megőrülni, megőrülök!
- Miről beszélsz? - Dolgokat látok. Ez Annie!
Itt van, Owen. Le akarta vágni a lábam!
Oké, erről egy szó se volt.
- Nem látok semmit. - Ne figyelj rá, Janey.
- Hazudik, még mindig engem néz. - Még mindig beszél, hallom a hangját!
- Kicsim, esküszöm, hogy nem látok semmit. - Tényleg?
Ne hallgass rá, Janey!
Rám figyelj. Láttál engem, beszéltél velem.
Istenem, hallgattasd el!
Mit mond, drágám?
Szerinted mit mond?
Azt mondja... te ölted meg.
Did it now?
Tudod mit gondolok?
Ez egy kései reakció.
- Hogy érted? - Szerintem bűntudatod van amiatt,
amit akkor csináltunk, mikor még élt.
A viszonyunk miatt.
Bizony...
Az e-mail-ek és az sms-ek miatt...
Mikor dolgoztál...
A Lexus-ban.
Az eljegyzési bulinkon.
Az eljegyzési bulinkon? Hogyan... ?
A rossz mosdóban...
Szerintem csak erre reagálsz így...
És tudod mit?
Már látod, Annie imádta volna ezt.
Mindig olyan zord volt...
Egész életében zord volt azokkal, akik okosabbak voltak nála.
Az emberekkel, akik csináltak valamit.
Csak oldalt állna, és szemlélne,
sose venne részt,
nem kockáztatna.
Kívülről szemlélte az életet.
Mint egy szellem.
Tehát szerinted nem őrülök meg?
Nem, kicsim!
Ez csak egy bizonyíték,
hogy milyen csodálatos és gondos ember vagy!
Tényleg nem látsz semmit?
Ne már...
Tudod mit?
Tényleg nem...
Az orvos itt lesz egy perc múlva.
- Helló, barátom. - Helló, barátnőm.
Pár dolog, barátom: Lucy Willis, a trombózisos beteg.
a beteghordozóval fog járni, mikor elvisznek bárkit is kivizsgálásra vagy ct-re,
mert ez az egyetlen módja hogy rávegyük a nőt hogy bármilyen gyakorlatot végezzen.
Második dolog:
Az eredmények kijöttek, és kiderült, hogy baromi jó segged van.
- Értem. Ebben az esetben beszéljünk arról, hogy neked két csodálatos... - Beszélnünk kell.
Ő... Igen...
- Nézze, nem tudom, hogy mit mondott Mitchell a... - Kuss legyen.
- Rendben van. - Mitchell bajban van! - Mi?
Bemutatott egy másik vámpírnak.
Hogy beszervezzen. Hogy egy legyek közülük.
A vámpírok mozgolódnak.
Úgy hangzik, mintha a New Labour-t hallaná, de ez egy invázió!
Puccsra készülnek. És az első dolog, hogy olyan sereget hoznak létre, amilyen még sosem volt.
- Olyanokkal beszélnek, akik haldokolnak. - Mitchell benne van ebben?
- Ő szervezi be őket! - Jézusom...
- Mit csináljunk? - A maga izéje...
Megkérdezhetem, hogy van-e benne bármi... ?
- Hasznos? Nem, nem... az én izém... részidős izé... - Ó, értem.
- Gondolom maga valamilyen varázsló lehet... - Varázsló?
Istenkém, ez nevetséges.
- Bizzon bennem, ha egyszer randizik egy vámpírral, mást tart nevetségesnek. - Oké...
Haza kell mennem. Haza kell...
Hány embert akarnak beszervezni? Mennyire...
Rossz a helyzet?
Azt mondta...
Az az ember. Azt mondta...
Senkit nem hagyunk hátra.
Szervusz!
Tudod mit nem értek? Miért Bristol?
Miért nem London vagy Manchester?
- Miről van szó? - Hát, az első vámpír itt telepedett le 1630-ban.
Richard Turner. Gondolom sose néztünk körbe, hogy a szarunkat máshova rakjuk le.
- Az első vámpír itt élt? - Az első, akinek kettős élete volt.
Jelöltette magát a parlamentbe, rabszolga kereskedő volt. Megölt vagy...
Mittudomén... ezer embert? Senki sem tudta meg. Senki nem mondta ezt el?
A legjobb sztorik rólad vannak, Mitchell.
A többieknél csak "Elkaptam azt a csavargót a küszöbön."
Bezzeg nálad folyton arról beszélnek, hogy Mitchell elkapta azokat az ikreket,
Mitchell elkapta azt a katonát, mármint... - Beszélnem kell Herrick-kel.
Azt akarod, hogy behívassalak?
Azt akarom, hogy tűnj az utamból!
Többször csinálhatnánk ezt!
Itt van Mitchell.
Helló?
Nem hagyott neki elég időt.
Az utolsónak, mondtam neki is, csak most ért vissza az Isten szerelmére!
Mit csinálnak itt?
Nézze, kérem! Kell lennie valamilyen rendszernek.
Ezért halt meg Michael, és ezért lett beteg Daisy!
- Miről beszél? - Csendben voltunk. Akkor ettünk, amikor mondták.
De most már túl sokan vannak. Senkinek sincs ideje felépülni.
- Ők...magukból esznek? - Ne csinálja ezt! Kérem!
- Mióta vannak itt? - Hetek óta...
Mások ruhái voltak itt, mikor megérkeztünk. Játékok voltak az ágy alatt.
El akartuk mondani...
De, mint sokminden az életben, ez is az időzítésen múlik.
Annie, Annie, Annie, meg kell mentenünk Mitchell-t.
Az a dolog a vámpírokkal. Istenem, sokkal rosszabb, mint gondoltuk.
Van egy nő a kórházban, ő... nem, én...
Útközben elmondom...
Egy halottasházban tanyáznak.
A sztereotípiáktól ezek aztán nem félnek.
Fogalmam sincs mit keresek.
Valamit, valamit, hogy megvédjem magam, de eddig egy habverőm van, és megtaláltam a telefontöltőm...
Szóval ez... ez...
Úgy értem mit vigyünk?
Feszületet meg fokhagymát?
Tudom, több filmet kellett volna néznem. Neked... Neked válaszolnod kéne...
Ha bármikor beleszólnál, valami építő jellegűt mondva, tedd csak nyugodtan!
Nem tudok...
- Bocsánat, mit mondtál? - Legyőzött...
Nem tudok mozogni. Nem tudok...
Owen győzött. Nem tudok hatni rá.
Újra és újra megöl.
Rendben, először is: Ne beszélj.
Aztán kelj fel, és segíts.
- Nem érted... - Nem!
Mitchellnek, a barátunknak szüksége van ránk!
A barátodnak. Ha erre se vagy képes, akkor megtetted magaddal azt az egy dolgot, amit Owen sose tudna.
Mert akkor ténylegesen meghaltál.
Biztos vagy benne, hogy ez a vámpírok főhadiszállása?
Jó napot, attól tartok be vagyunk zárva ebben a pillanatban...
De adhatok egy telefonszámot... Istenem...
- Mit akarsz? - Hát... vagy te vagy a világ legrosszabb kiszolgálója, vagy jó helyen járunk.
- Látni akarjuk Mitchell-t! - Elment az eszed?
- Húzzatok el, mielőtt szólok a többiekne! - Hagyhatunk üzenetet?
- Mi a faszom ez? - Igazából szellem vagyok. - Tűnés!
Tényleg képes vagy dolgokat mozgatni és egyik szobából a másikba menni?
Aha, bár biztosan mindenki képes erre...
Kussolj, Digby. Az egyetlen ok, hogy nem szabtam le a fejed, az az, hogy...
most végeztem a porszívózással.
- Oké, hozom Mitchell-t. - Ennyi volt!
- Hívom a srácokat, szórakozunk veled egy picit. - Annie!
- Kéne egy kis segítség! - Sorenson!
Jó volt!
Hallani akarom a kiáltásod, kutya!
Megütöttél egy székkel?
- Igen, bocsi. - Mi a baj veletek, emberek?
- Kibaszottul fájt! - Az Isten szerelmére, Annie, üsd meg még egyszer.
Üsd megint. Megint!
Régimódian fogjuk ezt csinálni...
Gyerünk, Annie. Még egyszer!
Ez szánalmas volt. Mi vagyunk a világ legbuzibb nindzsái.
Ezt nem értem. Leütöm egy székkel és semmi.
Erre te megütöd a lányos karoddal és padlózik.
Szerintem a Dávid csilalgom gyengítette le. De hisz Mitchell foylton látja.
Vigyáz rá, mikor átalakulom, rá miért nincs akkor hatással? - Ó, Istenem. Rosszul vagyok.
Szerintem ez volt életem első igazi verekedése.
Hát...
Jobb ha hozzászoksz. Mostantól ilyen az életünk.
- Hogy van a kezed? - Nagyon fáj... Nagyon...
Szerintem megsérült... a csont...
- Az emberek abban a szobában, kik ők? - Főként menekültek.
Azt mondtad az egész önkéntes lesz. Nem tűnik túlzottan önkéntesnek.
Mit gondoltál, hogy fog ez működni?
"Kérem szépen", "köszönöm", "szabadna"?
Az evolúció áldozatokkal jár.
Ott vannak a rómaiak. Elpusztították majdnem az egész világot.
de ők adták az öntözést, orvostudományt, demokráciát.
Az Oszmán Birodalom elfoglalt három kontinenst, de ők vezették be az oktatást és az igazságügyi rendszert.
Szerinted mindezt úgy hajtották végre, hogy egy uncia vért sem ontottak?
Ez a történelem természetes menete, Mitchell.
Nem vagyunk se jók, se rosszak, mi csak a kövekező lépés vagyunk. - Azok az emberek szobában hogy fognak beilleszkedni?
Nos, mondjuk úgy, kiszáradnak. Egy elmélet.
De nem szervezted be őket.
Sosem mondtam, hogy 100%-os átalakulást szeretnék.
Mindig életben lesz pár ember, tisztán, ahogy most.
- Miért? - Ennünk kell...
Szóval csak erről van szó.
A történelmi precedensek. A szlogenek.
Mind mellébeszélés.
Hisz te csak enni akarsz...
- Csak gyilkolni. - De ha egyszer olyan jó...
Erre nem vagyok képes.
Sajnálom, Mitchell.
Nem ugrálhatsz ki és be a hangulatodtól függően.
Nem dughatod be csak úgy az orrod.
Ez egy üzenetet küldene.
Megérted, nem?
Kedvesek leszünk...
És a barátaim?
- A kutyusra gondolsz? - Van egy másik is.
Egy szellem.
Mi van akkor, ha...
..mikor megtörténik...
..ígérem, hogy én leszek, nem...nem pedig Seth, nem.
Nem, senki hozzá hasonló.
Szóval hogy csináljuk?
Hát, itt helyben... Igyál valamit, foglalj helyet.
Törj ki egy lábat, és hegyezd ki.
Tégy egy szívességet.
Azután ne beszélj rólam úgy, ahogy.
Ne mesélj a sztorikról, amiket csináltam.
- Ne így emlékezzenek rám. - Sose hagytalak cserben.
Csak nem akarok ilyen inspiráció lenni.
- Inkább feledjenek el. - Kezdhetjük?
- Ki kér a székemből? - Készülnöm kellett volna valamivel...
Futás!
Előre mentem, hogy tiszta-e a terep...
- És? - Nagyon nem. - Láttál valakit? - Lehetséges!
Francba, erre!
- Annie?! - Nem, én itt vagyok.
- Gyere ide, pajti! - Annie, menj innen!
- Nem hagylak itt titeket. - Annie, csak menj!
- Az most nem működik Digby. Túl sokan vagyunk. - Engedd el, Seth.
Ha elengeded, esküszöm nem futok el!
Legalább nem nézi többet a melleim, mikor hozzám beszél...
Gyerünk. Gyerünk, mozgás!
Futás, futás, futás!
Erre, erre!
Gyerünk!
- Hová megyünk? - Nem tudom!
Majd keresünk valamit, gyere!
- Itt nincs semmi. - Nem tényleg el tudunk bújni! - Magam elől nem tudok elbújni!
- Miről beszélsz? Nem mehetsz vissza! - Gyere már, Mitchell!
Te vittél bele ebbe az életbe!
- Várj, várj... - Azt akarom, hogy te is vegyél ki belőle...
Nem...
- Biztos, hogy nem. Kizárt. - Kérlek! - Lauren... - Láttad azokat az embereket!
Gyerünk, Mitchell!
- Odáig süllyedek. - Ne csináld ezt.
Ne, George, várj...
Az arcuk... Istenem néha nem is harcoltak...
Mit művelsz?
- Miért nem mondtad el? - Mert leállítottál volna, és túlságosan tetszett...
Mitchell!
Lauren, kérlek ne kérj erre...
Muszáj. Az, aki egykor voltam, aki szénanáthás volt,
aki félt, hogy a szülei megtudják, hogy cigizik, már majdnem elveszett.
Nemsokára már csak ő marad...
- Lauren, nem tudom megtenni. - Nincs idő! - De megmentettél minket...
Akkor ments meg...
Valakinek le kell állítania, Mitchell. Mindent lerombol ezen a földön...
Már jön is...
Istenem...
Köszönöm.
Nem a teát...
Noh, ha tudtam volna, hogy ilyen Andy McNabb-es lesz, talán nem fáradtam volna.
Részvétem... Lauren miatt.
Szia szivem, megjöttem!
Megkaptam az üzid!
Szóval...
Itt van mindenki...
Kik ezek? A háttérénekeseid?
Bazki... Ti nem szellemek vagytok, ugye?
Tudtam, hogy kérnem kellett volna ajánlást...
Kérdezhetek valamit?
Ez az egész azért van, hogy bűntudatot ébresszetek bennem?
Ezért vagyunk itt? Csak mert nem működik...
Mert van valami, amit sosem mondtak el neked...
Mikor megölsz valakit...
... és megúszod...
Sérthetetlen vagy...
Isten vagy...
Van egy kérdés, amit nem tettél fel magadnak. Ha én létezem...
Mi létezhet még?
Azt hiszed, te vagy a nagy csúnya farkas... Látnod kéne George-ot teliholdkor...
Azt hiszed, hidegvérű gyilkos vagy.
Mitchell 80 évvel azelőtt gyilkolt, hogy te megszülettél...
Még mindig nem érted?
Én csak a jéghegy csúcsa vagyok.
Én jó zsaru vagyok.
Nézz magadra. Milyen elégedett vagy a kis gyilkolásoddal...
A tény az... Ha az igazi gonoszt nézzük, te csak amatőr vagy mellette.
Szeretném, ha tudnád, hogy levándoroltál az útról.
Itt vannak csak a vad dolgok, és már érezzük az illatodat.
A világ bármely pontján megtalálunk.
És elképzelhetetlen kínokat okozunk. Most pedig elmondom a legrosszabb dolgot a világon,
valamit, amit csak a holtak tudnak.
Ez nem igaz.
Láttam. Adjak tanácsot?
Keress egy biztonságos helyet zárakkal és nagy kutyákkal...
És soha ne oltsd le a lámpát...
Megyek, bekapcsolom a vízforralót...
Mit mondtál neki?
Egy titkot...
Most mi lesz?
Velem... ?
Azt hittem tűzijáték lesz. Azt hittem... elszakadnak a felhők.
Azt hittem, itt lesz Elvis.
- Várunk, gondolom... - Várunk?
És mit csinálunk?
A Real Hustle's fél kilenckor kezdődik...
- Tényleg? - Ha ez a zártság kérdése, nos, akkor mi alkotja a zártságot?
Owen feladja magát? Megöli magát?
- Mit tehetek önért, uram? - Biztonságos helyre kell, hogy helyezzenek.
Megfenyegette valaki?
Megöltem a barátnőmet.
És most azt hiszem, egy vérfarkassal,
és egy vámpírral él. És meg fognak kínozni...
Biztonságos helyet kell keresnem.
Értem...
Ebben az esetben egy másik űrlapra van szükségünk...
Annie, amiket mondtál Owen-nek...
Mi történt?
Még sosem láttalak ilyennek.
Vicces, ha legyőzöl egy egész vámpír sereget, az megdobja az önbizalmad.
Majd jövök...
Srácok...
Istenem, itt van.
Szóval ez az?
Ez a halál?
Cso... csomagoljak?
Nem. Vagyis... nem hiszem.
Szerintem csak menj, ahogy vagy.
Mi az?
A másik oldalon valami jó vár, vagy valami más?
Valószínűleg valami más...
Akkor.. akkor miért mész? Nincs értelme. Kérlek, maradj. Csak... maradj!
- Ha nem tudod mi van ott, miért mész? - Mert ez a vég...
Akkor el kéne köszönnöm...
- Meglesztek? - Vigyázok rá...
Utáltál...
- Dehogy. - Dehogynem! - Csak egy picit.
Ne ölj meg senkit!
Jó tanács!
Írd is le.
Szóval...
Igen...
Lelépek...
Ó, ez nevetséges.
Szerencsés vagy. A legtöbb embernek nincs esélye elbúcsúzni.
Tudom, de... a kurva életbe!
Talán mondhatnál mást utoljára!
George, amikor kinyitom, ne nézz be.
Ez hideg...
- Van valaki az ajtónál! - Minden oké, rendben van!
- Ez a másik ajtó! - Mi van? - Ez a bejárati ajtó!
- Ó, édes Istenem. - Azt hiszem, egy kicsit behugyoztam.
- És pont most van valaki az ajtónál? - Talán elmennek.
Ó, ez abszurd!
Nem csinálhatjuk ezt valakivel, aki az ajtónál áll.
Hívjál be!
Istenem, Istenem.
Ask me in!
Ne!
Mitchell, mondd meg mit csináljunk. Kivegyük a karót?
- George, haldoklik! - Menned kell! - Mi? - Nem tudjuk meddig lesz ott a portál!
Annie, talán ez az egyetlen esélyed!
- Csak menj! - De haldoklik!
- George! - Beviszem a kórházba. Megoldom!
A mentőket, kérem!
Annie... menj!
Annie, menj már!
Miben hiszel? - Hogy ideje felnőni...
Én vagyok a kezdet. Ez a föld a miénk!
És a világ összes ideje a miénk.
Fordította: Lazarus14 & atg
www.tvsubtitles.net